VRAŽDA V ORIENT EXPRESU
ZEĎ NÁŘKŮ, JERUZALÉM 1934
Říkal přesně čtyři minuty.
Rychle.
Tentokrát dvě dokonalá vejce?
Možná.
Je to vina slepice.
Proč snášejí vejce různých velikostí?
Za to nemůžeš, mon ami. Jsou to dva dokonalé oeufs.
Pane Poirote,
bouří se tu tři náboženství.
Chcete-li předvéstjeden z vašich zázraků, nastal čas.
Dej si vejce. Allons-y!
Poirote!
Omlouvám se za to...
Tady nejde o...
Jde o nerovnováhu těch...
Jistě.
Tak je to lepší.
Ustupte z cesty, prosím. Ustupte z cesty. Dovolíte?
Přiveďte obviněné.
Rabína,
kněze
a imáma.
Zní to jako stará anekdota, že?
Rabín, kněz a imám.
Odpusťte, jsem Belgičan.
Nuže začneme.
V Chrámu Božího hrobu nad námi
se setkají tři zástupci pod dohledem
vrchního policejního inspektora, aby projednali rozdělení doby prodeje na tržišti.
Hodinu po této napjaté schůzce
se zjistí, že byla ukradena velmi cenná památka.
A má se za to, že tu památku ukradl jeden z těchto tří mužů.
Policie neobjeví vůbec žádné důkazy.
Já všakjeden našel.
Na velmi pečlivě udržované zdi, na níž se skví freska,
jedna malá prasklinka z nepříliš jemného šplhu,
kterou způsobila tvrdá podrážka nebo snad vojenská bota.
Musíme se tedy, dámy a pánové, ptát,
komu může tento zločin prospět.
Naši tři svatí muži žijí skromně.
Jsou chudí. Majíjen tenké podrážky.
Ano, bylo by nápadné, kdyby si zcela náhle začali užívat
okázalého a blyštivého bohatství. Nic by tím nezískali.
V tuto chvíli potřebujeme strážce u jižní brány.
Děkuji.
Jediný,
kdo může mít prospěch z té krádeže a z nepokojů, které vyvolá,
je muž, jehož kancelář jsem dnes ráno nechal prohledat,
čekaje se značným zklamáním na svou snídani.
Potíže s vejci, ale to je jedno.
Muž, který pobírá velkolepý plat, aby v Jeruzalémě udržoval pořádek.
Mám pochopitelně na mysli vrchního policejního inspektora.
Nepřeje si přijít o toto dobře placené místo
v době debat místních společenství o vlastní samosprávě.
Nosí holínky a domnívám se, že nyníjiž Iituje toho,
že mě vyzval, abych mu s případem poradil.
Jak se opovažujete mě obviňovat.
Seržante,
prohledal jste kancelář, jak jsem žádal?
Ano, pane.
A našel jste to, co jste podle mého měl najít?
Ano, pane. Přesně, jakjste říkal.
Stát!
Musíte to doručit hned ráno.
Ano, pane.
Zavazadla jsou na palubě, pane.
Dostalo se mi výsady doprovodit vás na loď.
D0 Cařihradu? Vracíte se pak rovnou do Londýna?
Jsem unavený. Dopřeji si krátkou zaslouženou dovolenou.
Chci si prohlížet malby a mít dost času pro sebe.
Zíráte. Přestal byste?
Jájen...
jakjste poznal, že to byl on? Jen z malé trhlinky ve zdi.
Mám jistou výhodu.
Dokážu vidět svět jen takový, jaký by měl být.
A když takový není, nedokonalost začne vyčnívat
jako nos, který nápadně trčí z obličeje.
Život se tím často stává nesnesitelným.
Ale pro odhalení zločinu to bývá užitečné.
Jako byste jim nahlížel do duše a objevoval jejich skutečné povahy.
V čemkoli, co lidé řeknou, je skryté bud” dobro, nebo zlo.
Nic mezi tím.
Musíme se rozloučit.
Ne, mám vás doprovodit na loď.
Už se nikdy nesmíme setkat.
Maličko si narovnejte kravatu.
- An0. - Teď je to dokonalé.
Poslední cestující!
Omlouvám se.
Brzy to opravíme.
Opravíte to včas?
Pracujeme!
V Cařihradu mi navazuje spojení. Odjezd je zítra v 7:00.
V Londýně na mě čeká velmi nemocný pacient.
Jájsem lékař.
Lékař
Jájsem lékař.
Křičím na vás anglicky a teďještě pomalu a hlasitěji.
T0 je ode mě hloupé. Odpusťte.
Můžu vám pomoct? Pomůžu vám.
Ten váš knír znám.
Z novin. Vyjste detektiv. Herkules Poirot?
Hercule Poirot. Já nezabíjím slony. Mademoiselle.
Mary Debenhamová, monsieure. Jméno zapomenu, ale tvář nikdy.
Vaši rozhodně ne.
Přijíždíte z Bagdádu?
Ano. Žádný detail vaší pozornosti neunikne.
Vaše jízdenka.
Mohu se zeptat, zdali se vám tam líbilo...
jako vychovatelce?
Křída na rukávu a učebnice zeměpisu.
Vychovatelka nebo kartografka. Na jedno jsem si vsadil.
Vždycky začínám zeměpisem
a peskuju je, dokud neumí svět nazpaměť.
V životě se můžou ztratit,
ale rozhodně budou vědět, kde jsou.
Řetězy povolily. Právě včas.
Na moři se cítím tak svobodný.
Kéž bych si to taky užívala.
- Už by nás to nemělo trápit, Mary. - Ještě ne.
Až bude po všem.
Až se to stane.
Pak už nám nic neublíží.
Začíná mi dovolená.
V těchto skromných chlebech vidím duši města.
Svět trvá na zkáze, avšak tady...
dennodenně na objednávku pečou tato mistrovská díla.
Monsieure Poirote!
Mohammede.
Příteli...
vyjste umělec.
Příteli!
Omlouvám se.
Pojď sem.
Nevšímejte si nás. Hledáme místo pro soukromou hádku.
Zabere to tak 20 minut,
načež dojdeme ke shodě. Nebo alespoň já.
Monsieur Bouc!
Poirot! A v kuchyni?
Jistě, tento muž vyčenichá dokonalé pečivo dřív, než chytne
zloděje klenotů.
Už nejsem policista. Nemůžu vás vytáhnout z bryndy, když se to tu špatně vyvine.
T0 je můj drahý přítel, slavný a vážený...
Poirot, kterého jsem znal, než získal věhlas. Tohle je...
-prostitutka. - Jistě.
T0 jsem. Neřekl jsi mi, že máš slavné přátele.
Jsme přátelé, protože jsem jediný,
kdo se ho neptá na jeho případy. Nezajímají mě.
A jemu nevadí, jak jsem příšerný.
T0 vskutku jste.
Madam, Boucu, pojďme na skleničku.
Mám čas jen hodinu.
V 7.00 odjíždím Orient expresem. Ředitelské povinnosti.
Strýček mi platí majlant, abych jezdil tímto nádherným vlakem
daleko od něj...
v soukromé kanceláři,
kde mám celou věčnost hýřivě hostit ctihodné potentáty.
Umění nepotismu.
A vyjste v něm Michelangelem.
Pane Poirote.
Taky prostitutka?
- To jistě ne. - Obtěžuje vás ten muž?
Právě se chystá.
- Jste z britského konzulátu. - To jsem.
Jde o případ Kassner.
Ach ano.
Mé předpovědi byly správné?
Naprosto.
Telegram číst nemusím.
Zábavné.
Jde o nevěru či smrt?
Bohužel obojí.
Někdo...
narušil mou touhu po odpočinku.
Zdá se, že dnes večer pojedu s vámi.
Zajistíte mi kupé v Orient expresu?
Drahý příteli...
možná za moc nestojím, ale uprostřed zimy vám lůžko ve svém vlaku
určitě zajistím. Tři dny...
bez znepokojivých starostí či zločinů. Bude se vám to líbit.
Mademoiselle, bylo mi potěšením. Pane.
Vyzvedli jsme vaše zavazadla a zaplatili vaše výdaje.
Budou na vás čekat v Calais,
doprovodí vás do Doveru a pak vlakem na londýnské nádraží Victoria.
- Rád bych vyjádřil vděčnost... - Prosím mlčte.
Děláte to ještě horší.
- Spr0pitné. - Děkuji, pane Marquezi.
Ani jsem vám neodnesl zavazadla.
Mám dobrej tejden.
Když se usměje štěstěna, slavíme. A rádi se oto štěstí rozdělíme.
Hlavně o nás Američanech mluv pěkně.
Ne!
Přestaň!
Pro vás, pane Ratchette. Nejlepší stůl.
Je to náš nejlepší stůl.
Ne, chci tamten.
Zdravíčko, Mastermane. Máte všechno?
Je od vás, pane MacQueene, laskavé, že se ptáte. Já chyby nedělám.
No tedy! T0 je hraběnka Andrényiová.
Pojďte sem.
Viděl jsem vás tančit v Monte Cristo. Mohu si vás vyfotografovat?
D0 obličeje ne!
Omlouvám se.
Simplonský Orient expres...
se zastávkami v Sofii, v Niši, v Bělehradu, ve Vinkovcích, v Brodu...
s přestupem do Bukurešti, Záhřebu, Terstu, Benátek, Milána, Lausanne,
Dijonu, Paříže, Boulogne, Calais...
se spojem do Doveru a Londýna, odjíždí za 15 minut!
Tady, Micheli! Vzácný náklad. Potřebuji kupé první třídy.
Dostane se mu zvláštní péče. Budete ho opečovávatjako pandu v zoo.
Ale Monsieure Boucu. Jsme plně obsazení.
Tak něco uvolníme. Dáme mu jedenáctku.
Je pro oficiální příležitosti.
Je velmi pohodlná.
Je obsazená. Zarezervoval ji rakouský profesor.
T0 v celém vlaku neníjediné lůžko první třídy?
Ne,pane.
2. třídy?
Plně obsazeno.
Mademoiselle Debenhamová.
Pane Poirote, jedete s námi?
Záleží na vítězi téhle rozpravy.
Jsou tu všichni cestující?
Kromě jednoho. Pana Harrise.
"Pokud se cestující nedostaví půl hodiny před odjezdem...
"může přijít o rezervaci."
Půlhodina uplynula. Rezervace se ruší.
Odneste prosím zavazadla monsieura Poirota do čísla 3 s panem MacQueenem.
- Merci, Boucu. - Příjemnou cestu.
Vítejte, pane.
Trojka je nešťastné číslo.
Omlouvám se, madam. T0 nebyl projev neúcty.
T0 klidně maličko být mohl.
Když cestujete vlakem, vždycky do někoho náhodně narazíte.
T0 je báječné.
L když už se těším domů.
Na cestováníje dobré kořeněné jídlo, mešity a setkání s muži.
Nakonec vám ale stejně chybí vlastní postel.
Obviňují mě z toho, že v cizině pořádám štvanice na manžela.
T0 zcela upřímně nemohu popřít. Jsem opravdu ráda sama.
Jenže dáma má jisté potřeby, jež si zasluhují naplnění, pokud disponuje penězi.
Pokud možno pravidelného naplnění.
Ach ne! V kuchyni hoří!
Sbohem, madame.
Dobrý večer.
Devítka.
Dobrý večer.
Zdravíčko. Bon soir.
Prosím.
Číslo tři.
Vyjste pan MacQueen?
Ano, myslím, že jste si spletl lůžko.
Promiňte, máte nějaký problém?
Ne, nemám problém.
Vlak je plný-
Myslím, že ted” jsme... jak to říkáte... "parťáci".
Vážně?
Stejně tak jsem zklamán vámi. Tadyje to pěkné.
Pojďte, miláčkové.
Ne.
A tohle?
Proč už nemám vybaleno?
Za pět minut odjíždíme. Poslední výzva pro cestující!
Vykartáčujeme vás?
C0 jim ksakru tak dlouho trvá.
Až vypadneme, at' mi ustelou.
Už je to zařízené.
Ne. Chci ustlanou postel. A přines mi diktafon.
Psi na stole. Nic odpornějšího jsem v životě neviděl.
- Ano, pane. - Sežeň MacQueena,
at' mi přinese účtenky z toho milánského prodeje.
- Chci, aby to bylo. - Ano, pane.
A to ihned.
- Neřekl jsem ihned? - Okamžitě, pane.
"Radši si dávej pozor."
Vaše káva, pane Ratchette.
Kdo to byl?
Nemám ponětí, pane.
Dobrý večer, paní Hubbardová.
Zdravíčko, pane Mastermane.
Dobrej.
Jestli ty oči neodtrhnete, budu si něco počítat.
Zaplatím.
Dejte si další drink.
Urazilo vás to?
Zklamalo.
Někteří muži vypadají dobře.
Stačí jediné.
Aby neotvírali ústa. Pak si můžou odnéstjakoukoli výhru.
A přesto ústa otevírají.
Je všechno v pořádku?
Máte skvělou intuici. Já vím.
Přesně tohle říkával můj druhý manžel.
Moment. Ne to byl ten první.
Ano.
Chytřejšího muže jsem nepoznala.
Obličej jako tuřín, ale já ten tuřín milovala.
Byl to milý rozhovor.
Dobrou noc.
Monsieure Poirote?
Voilä.
Až budete večeřet,
přestěhuji pana MacQueena do kupé pana Bouca.
A vy pojedete první třídou.
A vejce?
Dobré odpoledne.
Paní Hubbardová.
Dobré odpoledne.
Tak a je to.
- Pozornost Orient expresu. - Děkuji, pane Boucu.
Jsem tu pro vás, kdybyste cokoli potřebovala.
Ne, díky. Já nepiju.
Nedělá vám to dobře?
Hřích mi nedělá dobře.
Právě v neřesti ďábel nachází své oblíbence.
Tak to už bychom měli mlčet.
Dobré odpoledne.
Monsieur, co si takhle dát malý aperitiv?
Lituji. Mám schůzku s ředitelem vlaku.
Ten se stejně chystal k odchodu.
Prosím, pane.
Zabydlel jste se?
Přesně jak inzerujeme.
A přesto to nejlepší v tomhle vlaku rozhodně neníjídlo.
Něco kouzelného...
je na té změti mačkajících se cizinců, kteří nemají nic společného,
kromě potřeby někam jet,
a pak už se nikdy nevidět.
Nuda a anonymita spolu s tím...
neustálým jemným houpáním.
S těmi vašimi koníčky z vás nikdy nic nebude.
Bože, v to doufám.
Objednejte mi rybu.
Místo kanice přineste mořskýjazyk, místo čekanky brambor a...
místo hovězí omáčky Velouté.
Garçon, to zní báječně. Pro mě totéž.
Kněžna Dragomirovová.
Oženil-Ii bych se pro peníze, bylo by to pro tolik peněz, co má ona.
Vykartáčovala jsem Dalii.
Ne, mučila jste mého pejsánka.
Žádala jsem vás oto.
Pořád si užíváte svého Dickense?
Velmi, mon ami.
S vašimi knihami a eskapádami přicházíte o milostné románky.
Ty nikdy nezůstávají bez trestu.
Kdysi...
Kdysi existovala jedna žena.
Příště bych si přál, abych nemusel sedět s tím mužem.
Člověk by měl sedět s podobným člověkem. A my si podobní nejsme.
Ne všichni se tolik zabýváme odděleností ras, profesore.
Právě z úcty k nim dávám přednost tomu, aby zůstaly oddělené.
Smíchám-Ii vaše červené víno s bílým, zničím tím obě.
Dobré růžové mám ráda.
Zdravíčko. Nevadí vám,
když si přisednu?
Dezert, to je akt požitkářství,
ajá si připadám hloupě, když se mu mám oddávat sám.
Jájsem nejraději sám.
Ale...
za kousíček vašeho dortíku... prosím, přisedněte si.
S radostí. Prosím ještě jednu vidličku.
Chtěl jsem se s vámi setkat, pane Poirote.
Nikdyjsem neseděl blízko tak slavného člověka.
Ne, ted” vám Ižu.
Jednou jsem byl v autobuse s Tyem Cobbem.
Baseballový hráč z Detroitu.
Mohu ochutnat tu malou kudrlinku navrchu?
Vyjste ale vážně podivín.
Jste fakt zvláštní člověk.
Jsem ve věku, kdy už vím, co mám rád a co ne.
T0, co mám rád, si nezměrně užívám. T0, co nemám rád, nemůžu vůbec vystát.
Například dočasné zdvořilostní fráze, než jistě zahájíme obchodní jednání.
S vámi je zábava.
Dobrá.
Chci vám nabídnout kšeft.
"Mstitel nevinných." Tak vás nazývají v novinách.
A VYJste nevinný?
Jsem obchodník.
Obchoduju s uměním. Teda, jsem v tom zelenáč.
Ale štěstí, co sedá na nováčky, neslo své ovoce.
Památky, starožitnosti.
Koberečky, divný. Orientálci.
Jsem v tom zelenáč a dívám se na to jako amatér.
Mám ale trochu problém s lidmi,
kterým říkají odhadci.
Člověk jim nemůže věřit.
Pár zákazníků...
koupí nějakej kousek
a pak zjistí, že to není úplně originál,
což je sotva moje chyba.
Kdyžje kašanskej hedvábnej šátek padělek.
Chápete?
Jde oto, že jsem si nadělal pár nepřátel.
Dostal jsem pár dopisů. Vyhrožujou mi.
Myslím, že to budou Italové.
Prodal jsem jim v Miláně sérii orientálních koberců.
A kupci nebyli moc nadšení zjejich původu.
Chtějí zpátky peníze i s úroky. Chápete.
Italové.
Přičmoudlí Taliáni.
A pak se objeví geniální detektiv.
Já?
- Ano vy. Herkules Poirot. - Hercule.
C0 teda mám v plánu.
Chci si vás najmout, abyste mi kryl záda,
dokud se nedostanu někam do bezpečí.
Vy snadno vyděláte peníze.
Ajá budu mít klid V duši.
- Rozumím. - Výborně.
A nepřijímám.
Cože? T0 snad ne.
Možná jsem se nevyjádřil dostjasně.
Pochopte. Někdo zkrátka po mně jde.
Vím, že nejsem nejlepší člověk, co se kdy narodil. T0 zdaleka ne.
Ajestli existuje nějakej další život, jistě mě čeká soud stejně jako vás.
Ale...
moc se na něj teda nehrnu.
- Míříte na mě pistolí? - Ne.
Na vás ne. Na svět.
Jeho součástíje i moje existence. Nemiřte na mě.
C0 takhle deset tisíc týdně?
Štědrá nabídka, ale musím odmítnout.
- Patnáct tisíc. - Vyjste mě neslyšel. Ne.
Chápu.
Pro velkého Herkula Poirota to není dostatečně okázalý případ.
Žádné fotoaparáty...
Prodáváte padělky gangsterům a nesete za to důsledky.
Já zločince odhalují. Nechráním je.
Odmítáte mé špinavé peníze.
Odmítám vás, pane Ratchette.
Šlo o tu pistoli. Je to tak?
Je to mnohem osobnější.
Nelíbí se mi váš obličej.
Ted” mě, prosím, omluvte.
Ale můj dortík vám chutnal, že?
Byl přímo excelentní. Příjemné odpoledne, pane Ratchette.
Děkuji.
Hrozná zima.
Má sladká Katherine.
Lásko moje.
Pane Dickensi.
Pane Ratchette?
T0 nic.
Jistě.
Dobrou noc.
Paní Hubbardová?
Vždyckyje to paní Hubbardová.
Paní Hubbardová.
Jsme po smrti?
Dámy a pánové. Vlak vykolejil.
V pořádku, pane Marquezi?
Ano, díky.
Pan Bouc k vám promluví...
hned ráno. Ve svých kupé budete v bezpečí.
Jistě.
T0 tu zemřeme?
Má Katherine.
Má krásná...
Dámy a pánové, obávám se, že náš vlak bohužel zatím nikam nepojede.
Leda tam dolů.
Jak dlouho tu budeme sedět?
Někdo musí něco udělat.
Jistěže něco dělám. Tedy nedělám vůbec nic.
Přesně před 2 hodinami a 10 minutami, kdyžjsme nedojeli na čas do Brodu,
odhadl přednosta stanice naši situaci
a již jistě vyslal své lidi, aby lokomotivu vyhrabali,
uvolnili trať a vyslali nás znovu na cestu.
Ujištuji vás,
že do té doby budeme v teple, v pohodlí a dobře nakrmení.
Můžeme se procházet.
A při tom bychom mohli zemřít zimou.
Musím stihnout přípoj.
Má loď vyplouvá z Francie pozítří.
Vsadím se, že bez vás. Mě zase oželí Londýn.
Jste zodpovědný za to, že tu ztrácím čas, pane Boucu.
Nemůžete mě vinit za počasí?
Jistě že můžu. Jste tu jediný.
C0 má konference v Turíně?
Ajá měl schůzku v automobilce v Sochaux.
Ano, některé věci jsou v rukou Božích.
Není na naší vůli,
jestli si zasloužíme dojet v bezpečí do našeho cíle,
nebo nás čeká Luciferův pád.
Vaše snídaně, pane Ratchette.
Bonjour, pane Mastermane.
Nějaký problém?
T0 netuším, pane.
Pane Ratchette?
Omluvte mě.
Chladný vzduch.
Okamžitě, prosím, přiveďte Monsieura Bouca a doktora Arbuthnota.
Proboha!
Ničeho se nedotýkejte. Jen těla.
Proboha, to je příšerné.
Nejdřív ten sníh a teď...
Budu muset podat svědectví policií na nějaké špinavé stanici.
A taky tu zemřel člověk.
Zemřel tu člověk.
Byl zabit nožem.
Dlouhým, s rovným ostřím.
Mnohočetná bodnutí, některá mělká, jiná prořízla sval.
Zleva nebo zprava?
T0 je právě to.
Zdá se, že vrah zavřel oči a bodal úplně naslepo.
Dokážete odhadnout čas smrti?
T0 je těžké. Je otevřené okno,
ale dle mého odhadu mezi půlnocí a druhou ranní.
Nikdo tam nevešel. Seděl jsem na místě celou noc.
Všiml bych si toho. T0 je nemožné.
Děkuji. Vraťte se do jídelního vozu.
Micheli, zajistěte vagón.
Poirote.
Příteli, potřebuji vaši pomoc.
Zjistěte, kdo to udělal.
Snažně vás žádám jménem Orient expresu.
Dorazí policie a případ může být uzavřený.
Vyjediný mě můžete zachránit.
Vaše víra mě dojímá, mon cher. Ale já si musím odpočinout.
Berte to jako pouhý rébus.
Pro váš mozekje to prkotina.
Prověříte minulost cestujících.
Zjistíte jejich dobré úmysly a pak to bude jako obvykle.
Budete prostě sedět, jíst svůj dortík
a přemýšlet, dokud se nenabídne řešení.
C0 jiného dělat tady ve sněhu.
Bez neustálé stimulace vaše šedé buňky odumřou.
Myslíte, že si sednu,
sním dortík a pak přijdu se skvělou myšlenkou?
- Já nevím, co děláte - Ctu si Dickense.
Ten váš Dickens!
Když to nechám na policii, najdou viníka,
pravého či nepravého, a oběsí ho.
Asi pana Marqueze,
protože se tak zkrátka jmenuje.
Nebo doktora Arbuthnota kvůli barvě jeho kůže.
Jen vy dokážete zajistit spravedlnost.
- Chci plán vagónu. - Jistě.
- Pasy. - C0k0li.
Výslechy všech cestujících.
Důkazy, řád a metodu, dokud se neobjeví viník.
Neschvaluji vraždu.
Denně vídáme lidi, bez nichž by bylo líp,
a nezabíjíme je.
Nesmíme být jako zvířata.
Takže najdeme vraha.
C0 se děje?
Dámy a pánové, dovolte mi...
Zdá se, že smůly bohužel ještě přibylo.
Totiž...
Ve vlaku zemřel pasažér.
Monsieur Ratchett.
Asi ho nakonec dostali.
Máte za to, že ho někdo zabil?
Ne, to ne.
Já jen, že se těšil skvělému zdraví.
A měl nepřátele.
T0 tedy měl. Byl zavražděn.
Proboha. Tady došlo k vraždě?
Želbohu, madam.
At' jeho duše odpočívá v pokoji.
Někdo se v noci ochomýtal kolem mého kupé.
Nikdo mi nevěřil.
C0 se bude dít?
Vězíme ve sněhu, takjsem se k tomu případu uvolil
a pro přítele Bouca toho zločince najdu.
Proč vy?
Jmenuji se Hercule Poirot.
A jsem zřejmě nejlepší detektiv na světě.
Budu mluvit s každým z vás. Prozatím...
vám doporučuji zamknout se ve svých kupé.
Cítím se tu jako vězeň.
Jde o vaše bezpečí.
Pokud tu došlo k vraždě,
musel tu být i vrah.
Vrah je tu s námi.
Tady ve vlaku. Právě teď.
Dveře mezi vagóny byly v noci zamčené?
Ano. Sám jsem je zamykal.
Vlakjsme prohledali. Nahoře ani dole nikdo není.
Naše pátraní tedy můžeme omezit na ty, kdo obývají calaiský vagón.
Boucu, budete mi asistovat?
Spal jste v jiném vagónu,
takže jediný nejste podezřelý.
Pane MacQueene, myslíte, že je čas na pití?
Můj šéfje po smrti.
Ztratil jsem práci a vy se na mě díváte, jako bych to udělal.
Nikoho neobviňujeme.
Znal jste ho, musíme od vás získat základní fakta.
Byl Jste jeho příbuzný?
Ne, jeho tajemník.
Zajišťoval jsem jeho cesty. Objednával mu stejky.
Snědl jich víc, nežjsem u koho kdy v životě viděl.
Zabýval se starožitnostmi.
Neměl pro to kvalifikaci, cit ani neovládal jazyky.
Ve skutečnosti neměl buňky pro obchod, pro účetnictví...
vůbec nic.
Dělal jsem to já.
Jak dlouho vás zaměstnával?
Za dvacet dní to bude rok.
Moc se mi nezamlouvala prohibice,
a tak jsem se ocitl v cizině a v dluzích.
Jsem právník vzděláním,
ale nikoli založením.
Byl jsem v tom hroznej.
Měl jste ho rád?
Měl jsem rád jeho peníze.
Byl vulgární,
náročný, pořád urážel a pravděpodobně to byl zločinec.
Kdy jste ho viděl naposledy?
Bylo to těsně po desáté.
Zavolal mě kvůli těm prodejům v Itálii.
V Miláně. Kvůli prodejům padělků?
Jo. Jo. Chtěl se mnou projít účetnictví.
Musel jsem překládat.
Smlouvy byly ve francouzštině a on neumí ani slovo.
Ve Vinko vcích
jsem se dal do řeči s tím barevným doktorem.
Vypili jsme pár skleniček, trochu se prošli.
Měl...
trochu divné názory na Stalina, které jsem mu musel vyvrátit.
Lidi jiný rasy mi nevadí, ale Brity dost často nemusím.
Kdyjste to ukončili.
Odešel po druhé hodině.
Víte o někom, kdo by mohl být Ratchettovým nepřítelem.
Teda.
Měl jich fůru.
Svěřil se mi, že mu vyhrožovali.
Dostával ošklivý dopisy.
Párjich mám, jestli je chcete vidět.
Ty zbylý roztrhal.
Hodil je do ohně.
Tady jsou.
Radči si dávej pozor
Nikto nad námi nevihraje
Merci, pane MacQueene.
Díky.
Budeme-li mít další otázky, znovu si vás vyžádáme.
C0 ten Hispánec?
Marquez. Pěknej vejlupek.
No a znáte je přece.
Historicky k vraždám nemají takovej odporjako my.
Říkal jste, že vám jiné rasy nevadí.
T0 asi...
záleží na rase.
A dělal tak dobrý dojem.
- Byl to MacQueen? - Na to je brzy.
Nedokázal by dvanáctkrát zuřivě bodnout.
Střízlivý ne. Tak kdo?
Ještě nevím. Je čas se zeptat.
- K0h0? - Oběti.
Má dvanáct bodných ran, a jak prohlásil Arbuthnot, každá je jiná.
Mohl to být ten lékař,
ale výkon jeho povinností to neovlivnilo.
Hodinky. Zastavily se v 1:15.
Tento čas smrti určil i doktor.
Ano. Je to jistě možné.
- Nerozumím. - Ani já tomu nerozumím.
Nic nechápu.
Vidíte tyto dvě rány?
Jsou to silná a hluboká bodnutí, ale neteče moc krve.
Byl to útok v záchvatu zuřivosti.
Pachatel bodal sem a tam. Není v tom logika. Jen extrémní násilí.
A během toho všeho naše oběť, zcela vitální a plná úzkosti a kávy,
poklidně leží a přijímá smrt bezjakéhokoli boje,
třebaže tu má k dispozici
prostředky, jimiž se mohla bránit.
Vezměte si ji.
Ted' se podíváme na tohle.
Barbital. Dal mu to do nápoje.
Omámil ho, aby nemohl použít tohle.
A pak ještě dámský kapesník.
Objet de luxe, ruční práce. V Paříži za takových 200 franků.
Aje tu i iniciála "H".
- A náš přítelíček, čistič dýmek. - Další stopa.
Ano, spousta příhodně rozprostřených stop.
Avšak pouze jedna jediná se snad zdá být pravá.
Snad tento popelník nabízí onen náhodný kamínek do mozaiky.
Ohořelý kousek jakési zprávy.
Možná pokus spálit důkaz.
Půjčíme si to vaše zařízení.
Díky.
Chci spíš pochopit,
proč pachatel zanechal stopu, a nikoli co je to za předmět.
Hledáme pravdu zevnitř, nikoli zvenčí.
V tomto případě však uvítám trochu vědecké asistence.
Budete ovládat plamen.
Je to jen další z těch ošklivých dopisů.
Mýlíte se, mon ami.
V tomhle je ukryto tajemství.
Podívejte se.
"Jelikož na rukou krev, dej si, zemřeš."
C0 to znamená?
Pojďte se mnou, Boucu.
Doplníme chybějící střípky.
Nikdy to nebyl rébus.
Znám skutečné jméno toho mrtvého muže.
Není to žádný Ratchett, ale Cassetti.
T0 jméno znám.
Tak to budete znát i jméno Armstrong.
Případ Armstrongových.
Ten příběh šokoval celý svět.
Před 2 lety...
proslulý pilot, plukovník John Armstrong
a jeho manželka Sonia po probuzení zjistili, že jejich jediné dítě,
malou Daisy, někdo ve spánku unesl z postýlky.
Armstrongovi,
celí zoufalí, zaplatili výkupné.
Brzy poté však našli Daisy zavražděnou.
Zabil ji Ratchett, tedy Cassetti.
V době, kdy se to Sonia Armstrongová doslechla, čekala dítě.
Ten šok u ní způsobil předčasný porod,
který ona ani dítě nepřežilo.
Jak to víte, Poirote?
Protože mi to John Armstrong sám řekl.
V dopise mě požádal o pomoc.
Když jsem ten dopis dostal,
bylo už pozdě.
Našli ho mrtvého. Se střelnou ranou,
kterou si způsobil sám.
"Máš na rukou krev Daisy Armstrongové a za to zemřeš."
A skutečně jsi zemřel.
- Monsieure Poirote? - An0, Micheli?
Paní Hubbardová s vámi chce mluvit. Zdržoval jsem to, co to šlo.
Paní Hubbardová, omlouvám se za to čekání.
Dusíte hněv a máte toho mnoho na srdci.
T0 si teda pište. Snažím se...
vám to sdělit celý den.
Vrah byl v noci v mém kupé.
Myslela jsem, že mě zabije, což mohl,
ale místo mě zabil Ratchetta.
Vzbudila jsem se ve tmě a byl tam muž.
Jste si jistá, že to byl muž?
Vím, jaké to je mít muže v ložnici.
Řekla jsem to vašemu průvodčímu a on mi nevěřil.
Povídám mu: "Zkontrolujte dveře z Rachettova kupé.
"Musel tudy odejít."
A jak se dalo čekat, nebyly zajištěné.
Zamkla jsem je...
poté, co mě Ratchett oslovil.
Učinil otevřený pokus o seznámení.
Možná víte
o únosu Armstrongové.
Tomu se nedalo vyhnout.
Morbidní historka.
Vrah toho dítěte, Cassetti...
v noci zemřel.
Byl to Ratchett.
Jak vám říkám. Věděla jsem, že to je zkažený člověk.
Vy my Věříte,
že v mém kupé byl muž?
Myslíte si, že jsem bláznivá ženská.
Ale mám důkaz, že je to pravda.
Je z uniformy...
našeho průvodčího.
Mohl upadnout Michelovi, když byl u vás.
Mně nechybí.
Byl v nohách postele. Na přikrývce.
Tam, kde jsem spala.
Jak se tomu říká?
Říká se tomu předmět doličný. Vřelé díky.
Byl jste někdy v Americe?
Jednou.
Před mnoha lety. Krátce.
Za jakým účelem?
- Potvrdit si podezření. - Jaké?
Že se mi tam nelíbí.
Nabídli mi místo v Bostonu.
Hned jsem se vrátil do Londýna.
- Nebyl Ratchett právě z Bostonu? - To teda nevím.
Nebylo vhodné...
se ptát.
Pokračujte.
Pana Ratchetta...
jsem naposledy viděl v devět hodin.
Přinesl jsem mu kávu a pověsil mu oblečení.
Myslím, že vás bolí zub.
V Londýně mi ho tento týden vytrhnou.
Pan Ratchett trval na tom, abych to už neodkládal.
Nechtěl už poslouchat mé potlačované sténání.
Soucitný Ratchett.
Bylo obvyklé, že pil na noc kávu?
Vůbec ne, ale v poslední době byl dost rozrušený.
Prohlašoval, že chce zůstat ostražitý. Zvlášť včera v noci.
V kupé našel dopis.
Řekni mi, žes to neudělal.
Kdybych nechal něco ošklivého na vašem polštáři,
nebyl by to dopis.
Kávu.
Takový...
řádný a precizní komorník jako vy
by se svým pánem takhle nemluvil.
Pokud by ovšem nevěděl, že jeho kariéra zcela náhle...
skončí
Myslím, že nejde jen o bolest zubu.
Plíce?
Štítná žláza.
Prorostlo to až do žaludku. Jako můj otec. Zemřel o pět let mladší.
Nanejvýš pár měsíců.
"Nedá se to operovat," řekl doktor.
A najednou jsem se... nebál.
Od ted' už si budu dělat jenom to, co budu chtít.
Už mluvím otevřeně.
Ta káva.
V šálku byla špetka barbitalu.
Jistě mi řeknete, že jste ho tam nedal.
Jistěže ne.
Kdy a kde jste obstaral kávu a šálky?
V kuchyni, pane.
Objednal jsem ji na devátou u večeře a oni ji připravili.
Kdokoli si ji mohl vzít přede mnou.
Pane Mastermane.
Mrzí mě, že vás bolí ten zub.
Ty dortíkyjsou krásné.
Slečno Pilar Estravadosová, vyjste misionářka,
ale před tímhle povoláním jste byla chůva.
Dlužím za to Bohu.
Vyjste Mu něco dlužná?
V mém životě...
byly doby, kdyjsem se oddávala požitkům,
kdyjsem víc brala, než dávala.
Gerhard Hardman.
Profesor inženýrství.
T0 je věda, co Německu opět vrátíjeho hrdost.
- Biniamino Marquez. - Pane Marquezi.
Nechci být s tím zločinem spojován.
Ptejte se.
Na cokoli. Už nikdy nelžu.
Opustila jste včera večer kupé?
Jen jednou. Šla jsem si pro aspirin.
Paní Hubbardová mi ho předtím nabízela.
Odmítla jsem, ale neusnula jsem,
takjsem ji šla požádat.
Jedu na konferenci v Turíně.
Jsem tam jediný Rakušan, což znamená, že beze mě...
diskuse nebude mít patřičnou úroveň.
Unikl jsem vězení a uplatil si pobyt v USA,
kde jsem přísahal, že už nebudu lhát a krást.
Chápete, když vám lidi důvěřujou, víc i kupujou.
Italové, to jsou krávy. Spanělé zase ovce.
A Belgičani...
Vrátil jsem se do kupé, které sdílím s tím nešťastným anglickým sluhou.
Chudáček. Pořád sténá.
Ale určitě viděl, že jsem spal až do rána.
Měla bych vám říct,
pokud je to důležité,
že došlo kjednomu trapnému incidentu.
Cestou ke slečně Hubbardové
jsem otevřela nesprávné dveře.
Omlouvám se.
Kolik bylo?
Asi tak...
Neomlouvejte se.
...deset čtyřicet.
Tak to je zajímavé.
Pokud je nám známo, jste poslední, kdo Ratchetta viděl živého.
- Co děláte? - V automobilech.
Mám tři prodejny.
Když jsem přišel do Ameriky, neměl jsem vůbec nic. A teď...
Je-li to pravda, slečna Debenhamová mi to řekne.
Je to pravda.
Nelhala bych.
Já bych nelhala.
Neodešla slečna Debenhamová z kupé, aniž byste si toho všimla?
Ne, mám velmi lehký spánek.
Sebemenší hluk mě hned vzbudí.
Jednou mě čekalo překvapení.
Už se to nikdy nestane.
Netvrdil jsem, že jsem řidič.
Fotografie, jež vám vypadly z kufru...
byl tam krásný obrázek malého chlapce se šoférskou čapkou
na návštěvě u táty v práci.
Pro koho jste jezdil?
Slečno Estravadosová, na rukou máte mozolyjako boxer.
Pracuji v nebezpečných městech,
kde mě nesmí ovládnout strach.
Umím se prát.
Svému bohu už po tom překvapení
nedůvěřujete?
Ne. Pro případ, že bude mít moc práce.
Vždycky má moc práce.
Je to Masterman.
Umírající muž nemá co ztratit.
Bravo, Boucu, ale pan Marquez...
potvrdil, že jeho spolunocležník
pan Masterman si v době vraždy četl na lůžku.
Kdyby to bylo snadné, nebyl bych slavný. Další.
Slečno Debenhamová,
nevadí vám čerstvý vzduch?
Připravil jsem vám piknik.
Zatímco mou spolubydlící jste odsoudil k těsné cele.
Výběrem vhodného místa vymámíme z podezřelého pravdu.
Ji vyvedete z rovnováhy. Mě do mrazu.
Chytré.
Napsala byste prosím své plné jméno a adresu?
Je to mimochodem lila.
P0 slečně Estravadosové jste přece chtěl barvu jejího županu.
Merci.
"Mary Hermione Debenhamová."
Používáte někdyjméno Hermione?
Vždycky Mary, když nejsem zaměstnána jako slečna Debenhamová. Jsem levačka.
Je to nezvyklé, já vím.
Nesmíte mít fixní teorii, když testujete můj rukopis.
C0 jste si myslela o tom mrtvém?
Nemůžu říct, že jsem o něm přemýšlela.
Nevím, proč se ptáte.
Odpusťte mi, mademoiselle, mé drobné zvláštnůstky.
Lidská povaha je ve své složitosti zatvrzelá.
Proniknout do ní vyžaduje ty správné nástroje.
Nástroje? Jsou to hračky, Hercule.
Odložte je.
Přímá metoda? Parfait.
Toho lékaře jste před cestou znala?
Doktore Arbuthnote?
Ne.
Taková náhlá přitažlivost?
Nejsme v Americe,
slečno Debenhamová. Zádné místní zákony vašim citům nebrání.
Ani tu neplatí žádné zákony zapovídající mlčení, které by...
Můj...
Nikdyjsem v Americe nebyla.
Možná bych se zeptal na pár slov...
která jsem zaslechl.
Vy a ten zcela cizí muž Arbuthnot jste si bližší, než to mezi cizinci bývá.
Prohlásila jste...
"Teď ne. Až bude po všem. Pak už nám nikdo neublíží."
C0 jste tím myslela?
Domníváte se, že jsem tím myslela vraždu?
Máš-li kladivo, každý problém připomíná hřebík.
Žijete zločinem.
- Vídáte zlo každý den. - Tak to není.
Vídám dost zločinů na to, abych věděl, že zločin je anomálie.
Myslím, že aby člověk zabil jinou lidskou bytost,
musí mít zlomenou duši.
Ptám se vás znovu. C0 jste tím myslela?
Jak jsme se shodli,
žádné zákony mi nezapovídají mlčení.
Nuže dobrá.
A potom, kněžno Dragomirovová?
P0 večeři jsem šla spát.
Bůh mi nadělil dlouhý život, ale i kletbu nemocných zad, čímž ho učinil bídným.
Asi ve tři čtvrtě na jednu...
jsem zavolala Fräulein Schmidtovou.
Udělala mi masáž,
chvíli mi četla a pakjsem usnula.
Znala jste...
rodinu Armstrongových?
Postihla je nevýslovná tragédie.
Byla jsem obdivovatelkou matky Sonii Armstrongové.
Lindy Ardenové, herečky.
Talent, který se rodíjednou za sto let.
Ze slečny Ardenové se měla stát režisérka.
Bývala by se stala prvním ženským velikánem na Broadwayi,
nebýt té tragédie.
A ta Linda Ardenová je už po smrti?
Jako by byla.
Už neopouští domov.
Daisy byla mou kmotřenkou.
Byla...
Nechápu, co to má společného s našimi problémy, detektive.
Pravé jméno muže, kterého včera v noci zabili, bylo Cassetti.
Ten, který zavraždil malou Daisy Armstrongovou.
Chápu.
Připouštím, že tu rodinu znám a teďje ten muž mrtvý.
Ta náhoda...
se může zdát neúnosnou.
Možná si jednu můžete dopřát.
Ted” musím položit pár otázek vaší Fräulein Schmidtové.
T0 není třeba.
Dosvědčím její bezúhonnost.
L přes to, jestli dovolíte.
Odpovídejte prosím v němčině.
Ale Její výsost mi nebude rozumět.
O to právě jde.
Je to vaše? "H" jako Hildegarde?
T0 je na mě příliš noblesní.
O minulé noci mluví pravdu?
Ano. Poslala pro mě průvodčího.
Pak jsem šla spát.
Cestou jste někoho viděla?
Jen druhého průvodčího.
Myslíte Michela?
Ne. Nebyl to ten, co mě vzbudil.
Pojďte se mnou.
Tenhle to nebyl?
Ne. Ten druhý byl drobný s krátkou bradkou.
Jiný průvodčí tu není.
Vím, co jsem viděla.
Pamatuju si ho. Měl vysoký hlas a stejnou uniformu.
Asi mu chyběl knoflík.
Pořebuji váš klíč.
Musíme najít uniformu a červené kimono.
Tisíce fotografií, nekonečné páry ponožek,
Župany všech barev kromě červené.
A žádná vpašovaná uniforma.
T0 byla zavazadla všech pasažérů?
Až na hraběte Andrényie a jeho manželku.
Je zakázáno prohledávatjejich kufry.
Cestují s diplomatickými vízy.
Kde jinde může být?
Ještě jeden kufrjsme nezkontrolovali.
Můj vlastní.
Vrah se mi vysmívá.
Tak dobře. Jeho první chyba.
Je jasné jako nebe nade mnou...
Pardon, mademoiselle.
T0 není moje.
Řekla jsem vám o průvodčím.
- Kdybych to byla já... - Neřekla byste to,
proto je vaše kupé ideální skrýš.
Voilá, knoflík.
Aje-Ii to uniforma průvodčího,
proč by v ní vlastně nemohl býtjeho klíč?
Nyní už víme, jak vrah zázračně prošel zamčenými dveřmi.
- Bourbon. - MacQueen.
C0 hledáme teď?
500 liber.
MacQueen měl účetní knihu. Kšefty s Ratchettem.
Kde je?
Poirote?
Boucu, at' nikdo nevychází!
Stůjte!
Zůstaňte, kde jste.
Díky, pánové. Díky.
Takže to byl MacQueen? Je to váš člověk?
Jak mohl?
Nezabil jsem ho.
Pálil jste účty,
ale místyjsou ještě čitelné. Počty nesedí,
protože jste Ratchetta okrádal.
Je to samé...
Jak se to řekne anglicky? Když není vidět?
- Mlžení. - Je to samé mlžení.
Okrádal jste ho!
Myslel jste, že to zjistí.
Proto jste ho zabil!
Jo.
Jo. Máte zatracenou pravdu. Okrádal jsem ho.
O tisíce.
Věděl jsem, že jeho peníze nejsou poctivý.
C0 na tom sešlo, když jsem slíznul trochu pěny.
Ale na něco se vás zeptám.
Proč bych porážel svoji dojnou krávu.
Neudělal jsem to.
- Já to nebyl! - On to nebyl.
Nezabil ho.
Jeho alibi stojí na tom, že jsme popíjeli po půlnoci.
Je to pravda.
Pil whisky a já jsem okomentoval nižší kvalitu amerických Iihovin.
Nabídl mi sklenku, abych změnil názor a pak další.
Přeli jsme se o politice. Měl poněkud...
pošetilé názory na Stalina, které jsem zkorigoval. Ale pití rozumí.
Prosím na slovíčko, monsieure.
Byl jste s ním tedy celý večer?
Kouřili jsme a tlachali skoro do dvou.
Kamarádi. On s cigaretami a vy...
Ano, vyjediný tu kouříte dýmku.
Mohu ji vidět? A váš tabák?
Jistě.
Vyjste, doktore Arbuthnote, cestoval z Indie. Je to tak?
Ted” vyslýcháte mě?
Byl jste v Ratchettově kupé před vraždou?
Jistě že ne.
T0 je vaše čistítko na dýmku?
Pokud jste to našel v jeho kupé, poohlédněte se jinde.
Jsem lékař, pane. Já lidi Iéčím. Neubližuji jim.
C0 se toho týče, musel jste být pilný, aby z vás byl doktor.
Mnoho příslušníků vaší rasy tuhle příležitost nedostane.
Middlesexská kolej povoluje jednoho v ročníku.
V roce 1924 jsem dostal vyznamenání.
Byl jsem odstřelovačem v boji.
Oümükbo
Zachránil jsem pár důstojníků.
Ti vděčnější ocenili můj dobrý úsudek a pevnou ruku
a podpořili mé vzdělání.
Dlužím jim za štědrost.
Znal jste plukovníka Armstronga?
Znal jsem snad dva nebo tři Armstrongy.
Tommyho ze šedesátého.
- Selbyh0. - Plukovníka Johna Armstronga.
Měl americkou manželku a jeho dítě unesli a zavraždili.
Toho neznám.
Kdyjste potkal slečnu Debenhamovou?
Ve vagónu vlakového konvoje z Kirkúku do Nissibinu.
Ona tvrdí něco jiného a ulpěl tím na ní stín podezření.
Maryje dáma.
Vynechte ji. Za její bezúhonnost ručím.
Jako za MacQueenův čas?
- Neposloucháte rozum. - Nikdy.
Máte štěstí. Váš dobrý doktor trvá na tom, že vás neopustil.
Vidíte? Já to být nemohl.
Ale mohl.
Ratchett si dával nápoj na spaní.
Mohl jste mu do něj přidat barbital, snadno se sežene.
A do doktorovy sklenky také.
Pakjste ho mohl zabít.
Proč bych to dělal?
Váš motiv známe.
Možná ale naznačím jiný.
Jiný důvod. Důvod mnohem osobnější.
"Právník vzděláním, nikoli založením."
Říkám si, pročjste tedy studoval práva?
Abyste snad uchlácholil nanejvýš milovaného, ale velmi náročného otce?
Otce, který sám v tomto oboru dosáhl obrovských úspěchů
a poté přišel o svoje postavení?
Existoval jakýsi proslulý MacQueen, že?
Státní návladní v New Jersey.
Byl zodpovědný za obžalobu v případu Armstrongových.
Neměli podezřelého.
Na tátu vyvíjeli tlak, aby šel po té ubohé Francouzce,
služebné Susanne, která měla chatrné alibi.
Celý to na ni hodil.
Zabila se.
Byla nevinná.
V době, kdy důkazy začaly ukazovat na Cassettiho, byl už dávno fuč.
Na tátovi nenechali nit suchou.
Nicjsem pro něj nemohl udělat.
Přesto tvrdíte, že jste nevěděl, že Ratchett byl Cassetti?
Ne. Ne.
Ale našel jste ho.
Ne.
- Pouštěl jste mu žilou... - Ne.
Abyste splatil otcovy dluhy a aby on nakonec zaplatil za všechno.
Ne,ne,ne.
Ne, takhle...
Takhle to nebylo. T0 není způsob, jakým...
- Někdo kopl do dveří. - Doktora!
Přikryl mi tvář.
Musí to okamžitě ven.
- Chci svou tašku. - Jistě.
Je v mém kupé.
Žádné otisky nebudou.
Vrah se zbavoval vražedné zbraně.
Tady!
Nezasáhlo to plíce ani tepnu.
Má štěstí, že je naživu.
Všichni máte štěstí.
Pan génius!
Pročjste ten případ nevyřešil?
Musíte mu dát trochu času.
No...
o moc víc mu ho dát nemůžu. Nezbyla mi žádná krev.
Jo.
Dotíráte na pana MacQueena a skutečný vrah je mezi námi.
Jeden z vás.
Nevím, kdo jste. Nicjsem neřekla.
Nechte mě prosím na pokoji.
Hrajte něco.
Přátelé, ráno budou koleje průjezdné.
Jděte, prosím, do svých kupé.
Já spím tady.
Abych každého viděla a každý viděl mě.
Udělejte totéž. Šetřete teplem.
Zůstaňte v otevřeném prostoru a v dohledu až do rána.
Vrah neváhá vraždit znovu.
Totéž vzkážu Andrényiovým,
at' už mají imunitu, či nikoli.
Mohu si prohlédnout vaše pasy?
Musím s ní mluvit.
Na jméně manželkyje mastnota.
Podívejte.
Eleně není dobře.
Pokud mi to nedovolíte, dozví se to jugoslávská policie
a bezpochyby vás oba zatkne.
- Jak se opovažujete! - Miláčkul
Miláčku.
Vypadáte Iegračně, monsieure Poirote.
Vypadají všichni detektivové Iegračně?
Omlouvám se za probuzení, Madame la Comtesse.
V noci jsem vždycky vzhůru.
Ve dne spím.
Někteří se bojí tmy, ale já nesnáším světlo.
Jste pořád pod vlivem...
barbitalu.
Barbitalu, barbitalu.
Beru ho tuny.
Nemá smysl Ihát, lásko.
Vidí nám až do žaludku.
Bez něj nedokážu vyjít ven.
Nedokážu bez něj spát.
Beru ho, abych se zbavila strachu.
Čeho se bojíte?
Všeho.
Ve svém pase máte dívčíjméno Goldenbergová.
Židovské jméno?
Tak židovské není. Mé druhé jméno je Maria.
A tančíte jako váš manžel.
Jako on ne.
V baletním souboru.
On má talent od Boha.
Mě dotlačila vášeň a píle k pouhému průměru.
Omluvte mě, musím si Iehnout.
T0 je váš jediný župan?
Ne, mám ještě jeden. Šifon kukuřičné barvy.
Ráda mluvím s detektivy.
Nevíte, na co se vás zeptají příště.
Umím dobře hlavní města.
Moje vychovatelka byla přísná na zeměpis.
Jste spokojený?
Jsem vždycky spokojený, když odhalím Iháře.
Madam, nejmenujete se Elena, nýbrž Helena.
Přes vaše neobratné pokusy změnit to zde a na zavazadlech.
Manžel slyšel o tom předmětu doličném.
Kapesníčku s vyšitým Nechtěl, aby se spojovalo s mým
Tak jsme to změnili. Na zavazadlech a v pase.
Není zločinem stranit se problémů.
Přesto tu problém je.
Zvláštním detailem tragédie Armstrongů, která je jádrem tohoto případu,
se zdá být to, kolik lidí trvale poznamenala.
Mladší sestru.
Matku herečku,
s uměleckým jménem Linda Ardenová.
Předpokládám, že i ona byla židovského původu.
Neboť u koho je pravděpodobnější, že si dá umělecké jméno?
Je snad pošetilé prohlásit,
že se původně jmenovala Goldenbergová?
Zvláště když objevíme mladou ženu stejného věku
jakožto její přeživší dceru,
žijící ve světě strachu?
Sestru Sonii Armstrongové.
Běžte pryč!
Slyšel jsem nějaký hluk a utekl jsem. Ano, právě včas.
Určitě se ted' domníváte, že hrabě a hraběnka jsou vrazi.
Hrabě ji chrání. Hraběnka by nezabila ani pavouka.
A vy nechte té šarády.
Nejste Rakušan, Němec ani profesor.
Nicméně dobrá imitace. lnspiroval jste se někým, koho znáte?
Náš místní řezník byl Němčour.
Dobrej chlap, úžasnej přízvuk.
Jak jste to věděl?
Řekl jste "Turín"
s přízvukem na špatné slabice, což by správný a hrdý Teuton neučinil.
"Tu-rín."
Vyjste pěkně mazanej, to vám řeknu.
Herr profesor Gerhard Hardman...
Je můj převlek.
Omlouvám se za ty vtípky o barevnejch.
Ijá jsem vlastně napůl žiďák.
Cyrus Bethman Hardman.
Vyjste detektiv od Pinkertonů?
Už 30 let.
Byl jsem v Cařihradu. Vracel jsem se z kšeftu. Telegrafovali mi.
Ratchett žádal někoho, kdo by na něj dával bacha. Platil trojnásobek.
Klika, že jsem byl poblíž.
Prej jsem si měl dávat pozor na malýho snědýho chlápka s vysokým hlasem.
Sledoval jsem chodbu
celou noc skrz škvíru ve dveřích.
Každej gauner...
by nejdřív musel projít kolem mě.
T0 vám přísahám.
A přísahal byste taky,
že jste třicet let detektivem u Pinkertonů,
nebo byste mi zase Ihal
a zapřel byste, že jste byl dříve policistou?
Vaše pistole, kostkovaná rukojeť, modré provedení,
série Police Positive,
vyrobená v roce 1927.
Zdá se, že se tu pro mě vymýšlejí lži a nebere to konce.
Při odchodu tu zanechte zbraň.
Nebylo by možné...
aby ho ze svého kupé neviděl.
Pokud Ratchett neměl otevřené dveře.
Ostatně Pilar Estravadosová tvrdí, že je otevřela.
V tom případě mohl mít na někoho...
zakrytý výhled.
Moje drahá Katherine.
Tohle je odporný zločin
ajá stojím na místě, má Katherine.
Nemůžu najít tu trhlinu ve zdi.
Proč mi jeden z nich uniká?
Vždyckyjsem si byl...
tak jistý-
Příliš jistý.
Teď jsem však velmi pokorný a jako malé dítě prohlašuji...
já nevím.
Bojím se, má Katherine.
Omlouvám se, dámy a pánové.
Připojujeme lokomotivu, ve vlaku není bezpečno.
Počkáme v tunelu. Díky.
Kam odvádějí psy?
Budou v pořádku.
T0 není dobré.
Jen se proběhnou.
T0 není dobré.
Je hrozná zima!
T0 tu takhle vězíme?
Chtěl jste se mnou mluvit?
Další výslech?
Ale ne, mám rád vaši společnost.
Merci, Boucu.
Prosím.
Mám seznam otázek a nejsem vůbec blíž k odpovědím.
A vlak brzy vyrazí.
Máte bystrou mysl
a napadlo mě, že byste do toho mohla vnést trochu světla. Prosím.
"Kapesník, čistítko na dýmky.
"Šarlatové kimono. Uniforma.
"Čas na hodinkách.
"Byl zavražděn v tu dobu? Dříve, nebo později?
"Jednou, nebo více osobami?
"Kterými osobami?"
Omlouvám se, nepomůžu vám.
Snad existuje jedenáctá otázka, kterou ještě hledáte
a která vám zodpoví zbytek.
Možná.
Snadno bych mohl obvinit hraběnku Andrényiovou.
Zjistil jsem, že je to sestra Armstrongové.
- Jste si jistý? - An0.
Domnívám se, že je nevinná.
Možná.
Tolik lidí mi tu Ihalo ajako byjim to nevadilo.
- Vy sama a s takovou Iehkostí. - Já?
Že jste nebyla v Americe.
A zatajila jste, že jste v době tragédie
žila u Armstrongů
jako vychovatelka jejich dcery. T0 nepopřete.
Musím se nějak živit.
Dívka zadržená v souvislosti s vraždou.
Slušná rodina by si mě nenajala.
Slečno, naplánovala jste Ratchettovu vraždu.
A poslala jste pro hraběnku, aby to viděla.
Měla vidětjeho mrtvolu, vrátit se zpět do života jako Helena.
Vaše spolunocležnice však neusnula.
Z vašeho barbitalu ji jen rozbolela hlava.
Žádala o aspirin,
vlak zastavil, průvodčí byl na stanici,
vzduch byl čistý,
a takjste nepozorovaně vstoupila do jeho kupé.
Milovala jste Daisy. Zabila jste Cassettiho.
Cassetti byl mizera.
Zasloužil si smrt.
Ona ho nezabila.
T0 já.
Mary, běž pryč.
Nechci, aby tě obvinil z toho,
co jsem udělal já sám.
Mary, prosím, odejdi.
John Armstrong byl můj nejlepší přítel, můj velitel.
Věřil ve mě.
Poslal mě na medicínu. Daroval mi budoucnost.
Cassetti ho zničil.
Ve svém žalu jsem našel Mary.
A pak i Ratchetta.
Naším plánem, jak jste slyšel, bylo odhalit ho policii.
Ale kdyžjsem viděl jeho obličej...
Věděl jsem, že si soud nezaslouží.
Uspal jste MacQueena.
Změnil jste čas na hodinkách,
abyste mohl zalhat o době vraždy.
Nemohl jsem dovolit, aby obvinili Mary.
Nebo MacQueena.
Za své hříchy musím zaplatit sám.
Jsem voják.
A ten zabíjí, aby chránil.
A teď, pane Poirote, ochráním sám sebe před vámi.
Pročještě nejste mrtvý?
Poirote?
Pánové, zastavte!
Musíme dostat všechny pasažéry zpátky do vlaku.
Vzdálíte se...
od soupravy...
dokud vám neřeknu, abyste se vrátili.
Lžete...
a myslíte si, že to nikdo nepozná.
Ale jsou tu dva, kteří to poznají.
Ano, dva.
Váš Bůh...
a Hercule Poirot.
Nastal čas případ vyřešit.
Doktor Arbuthnot se mě zeptal, pročještě nejsem mrtvý.
Odpověd' samozřejmě znal.
Ostrostřelec, jenž nedokáže zabít zblízka?
Váš výstřel nebyl chybný. Byl to chirurgický zákrok.
Nemohl jste mě zabít, protože nejste vrah.
Nikdo z vás není vrah,
a přesto někdo vrahem být musí.
Tento zločin má dvě možná řešení.
Jedno obtížné, v souladu s fakty, i když ne se všemi.
Ajedno...
poněkud složitější.
První řešení.
Ratchett měl nepřátele.
Zlotřilý mafián se vplíží ve Vinkovcích do vlaku v době,
kdy si MacQueen a Arbuthnot vyšli na vzduch.
Má klíč a uniformu a ubodá Ratchetta.
Odejde skrz kupé paní Hubbardové a zmizí.
Ne.
Ne, ne, ne. T0 nesedí.
Proč by schoval uniformu?
Kdo Ratchetta omámil?
Kdo bodl paní Hubbardovou?
Sakra!
Takže se ptám, kdo z toho má prospěch.
Při tomto zločinu byl zavražděn vrah.
Prospěch z toho možná získá...
duše, která si tím uleví od svého utrpení.
Umlčí se tím křičící hlas v hlavě, který brání spánku.
Mezi námi je vrah.
Nuže...
je zde doktor Arbuthnot, oddaný přítel plukovníka Armstronga.
Nachází útěchu ve společnosti vychovatelky slečny Debenhamové,
která je té dívence téměř matkou.
A má velmi blízko k mladší sestře paní Armstrongové,
Heleně Goldenbergové,
provdané za mocného muže, jemuž není cizí zuřivost a násilí.
Také Cestujeme s Daisyinou kmotrou,
Jíž patří...
kapesník s monogramem, kterýjsme našli na místě vraždy.
Písmeno "H" se v ruské abecedě pochopitelně čte jako
Natalia Dragomirovová.
Její oddaná služebná oplývající kuchařským uměním.
Kdeže byla zaměstnána předtím? Snad jako kuchařka Armstrongových?
T0 ale ještě není všechno.
Chůva malé Daisy...
její čerstvý náboženský zápal z pocitu viny, že dovolila...
únos své svěřenkyně. T0 vyjste byla
v jejím pokoji, když se Ratchett vloupal oknem.
Dala jste si k večeři víc skleniček vína?
Dodnes se obviňujete,
že jste nebděla a nezastavila ho.
Znala jen vlídnost...
alásku,d0kud„.
Dokud jsem...
Pokud jde o mě, nemusíte hádat.
Byl jsem za války Armstrongův důstojnický sluha.
A poté v New Yorku jeho komorník.
Ctnostnějšího člověka Bůh nestvořil.
Souhlasil byjeho řidič?
Nevybudoval snad díky půjčce kryté Armstrongem své automobilové impérium?
Je mu na celý život zavázán. Koho tu ještě máme?
Náš detektiv od Pinkertonů, kdysi policista
vyšetřující případ Armstrongových.
A tento policista s někým navázal vztah, nebot' je zde další, neslavná oběť.
Zamiloval jste se do té služebné, než ji falešné obvinili.
Šel jste do výslužby
kvůli té justiční frašce.
Kvůli tomu, že MacQueenův otec trval na jejím zatčení.
Kvůli tomu, že si vzala život.
Ne! Ne, ne!
Susanne byla takjemná.
A zamilovala se do mě.
D0 stárnoucího, šedivějícího muže. Ríkal jsem jí, že má na víc,
ale ona ne.
Přišla včas na každou schůzku.
Proč je vlak...
tak plný uprostřed zimy? Proč ty různé bodné rány?
Proč tolik předmětů doličných? Proč...
Proč právě tenhle průvodčí?
Pierre Michel z Avignonu,
který ztratil sestru...
onu obviněnou služebnou...
Susanne Michelovou.
Jen jeden člověk může tvrdit, že přišel 0 víc než vy.
Tragédií stižená Linda Ardenová...
matka Sonii...
babička Daisy.
Opustila divadlo,
aby sehrála poslední představení.
Jste neuvěřitelně chytrý muž.
Vražda by měla mítjednu oběť.
Když Ratchett zabil Daisy Armstrongovou,
desítky životů se zhroutily, zdeformovaly nebo dokonce vyhasly.
Žádají si spravedlnost!
Musíme konečně určit, která z těch všech poraněných duší
ve skutečnosti vraždila?
Kdo vzal do ruky nůž? Odpověd” zní:
Nemohl to udělat žádný z vás jednotlivě
ani v páru.
Jedinou možnostíje...
že jste to udělali všichni.
Všichni společně.
Když lavina vše kolem mění,
stejně jako vše mění i detektiv, je třeba změnit plány.
Kimono, uniforma.
Úctyhodná improvizace. Doktor, který umí zranit, aniž by zabil.
Každý má svou roli.
D0 toho.
Byl to můj plán.
Najala jsem si je.
Hardman měl vystopovat Cassettiho.
Poslala jsem MacQueena, aby pro něj pracoval. Pak Mastermana.
MacQueen mu zajistil jízdenku na den, kdy měl Michel službu.
Pane Ratchette?
V pořádku.
Dobrou noc.
A tak bylo vše vykonáno.
Za smrt nevinných.
Život za život.
Pomsta.
Viset bych měla jenom já.
Byl to můj plán!
Řekněte policii, že jsem to udělala sama.
Ve mně už nezůstal žádný život.
Oni ted' mají alespoň šanci.
Prosím, Helena...
má šanci.
Oni můžou...
žít dál...
najít nějakou radost...
někde.
At” to skončí se mnou.
Oni nejsou vrazi.
Jsou to dobří lidé.
Dokážou být zase dobří.
Bylo jen dobro a bylo jen zlo.
A ted' mám před sebou vás.
Já to soudit nedokážu.
Musíte se rozhodnout vy.
Chcete-li uniknout trestu za svůj zločin,
musíte spáchat ještě jeden.
Nebudu vám bránit.
Nemůžete jim dovolit, aby vás zabili.
Mé tělo hodíte do jezera, a až vystoupíte, budete naprosto nevinní.
Musíte mě umlčet.
Bouc lhát umí.
Já ne.
Tak do toho! Jeden z vás!
Ne.
Zemřela jsem, když zemřela Daisy.
Ne!
Tvrdil jste, že vaším úkolem je najít spravedlnost.
C0 tu zmůže spravedlnost?
Někdy lidské zákony nestačí.
Kde zůstalo svědomí?
Pohřbili ho spolu s Daisy.
Můj drahý plukovníku Armstrongu,
konečně můžu odpovědět na Váš dopis,
alespoň v myšlenkách, které mám v hlavě, a s pocitem, jenž dlí v mém srdci,
že mě kdesi můžete slyšet.
Objevil jsem pravdu tohoto případu a je to pravda...
hluboce znepokojující.
Viděl jsem, jak se láme lidská duše,
tolik zničených životů, tolik strašné bolesti a zloby,
jež odhalovala jed hlubokého zármutku,
až z jednoho zločinu vzešly mnohé další.
Vždycky jsem chtěl věřit tomu, že člověk je racionální a civilizovanou bytostí.
Má samotná existence závisí na této naději.
Závisí na řádu, na metodě, závisí na malých šedých buňkách.
Jenže ted' se možná po mně žádá,
abych spíše poslouchal...
své srdce.
Dámy a pánové,
pokud jde o tento případ, pochopil jsem, že váhy spravedlnosti
nelze vždy zatížit rovnoměrně.
Musím se pro jednou naučit...
s touto nerovnováhou žít.
Nejsou tu žádní vrazi.
Jenom lidé, kteří si zaslouží šanci na uzdravení.
Policie přijala mou první verzi tohoto zločinu.
Osamělého zabijáka, který uprchl.
Vystoupím zde z vlaku, abych dokončil všechny formality.
Vy všichni jste volní.
Nechť se s tím vším v pokoji smíříte.
My všichni.
Dobrý den.
Sháním pana Poirota. Je ho třeba ve velmi naléhavé záležitosti.
Je na dovolené.
Zase ten Kassnerův případ?
Ne, pane, něco mnohem horšího.
Musím ho okamžitě odvézt do Egypta.
Došlo k vraždě, pane. Přímo na tom zatraceném Nilu.
Vyjste ten detektiv?
Ano.
Jsem ten detektiv.
Mohl byste si narovnat kravatu?
Přijdu za vámi do auta.
Prosím, pane.
VRAŽDA V ORIENT EXPRESU
Překlad: Petr Fantys